КИТАЙ
В далечното, далечно минало, древният Китай станал арена
на легендарна битка между доброто и злото.
Страната била разкъсвана от Гражданска война.
Многобройните царства се борели за земя и власт.
Но един от владетелите искал с огън и меч да получи титлата император.
Оставете ме! Гответе се за война!
Другите владетели наели убийци, за да се справят с него,
преди да покори всички.
Спрете! Не съм ранен.
Ще атакуваме тази вечер!
Армията му помитала всичко по пътя си. Царство след царство.
И страшна участ очаквала всеки, който му се противопоставел.
Страната му се покорила и той станал император на Поднебесната империя.
Победените врагове поробил и ги принудил да строят Великата стена.
А когато умирали, ги погребвали под нея.
Императорът се научил да владее силата на петте елемента.
Огън, вода, земя, дърво и метал.
Властта му изглеждала безгранична.
Той бил повелител на милиони хора, но също като най-бедния селянин
не можел да спре стареенето.
Имам да направя твърде много неща за един живот.
Той трябвало да победи последния си враг - смъртта.
Един ден до него достигнали слухове за могъща вещица,
която знаела тайната на вечния живот.
Императорът заповядал на най-стария си приятел
и верен съюзник, генерал Минг, да я намери.
Вещицата се казвала Ци Юен.
И не била такава, каквато генералът очаквал.
Ваше величество.
Изправи се.
Не зная тайната на безсмъртието, господарю,
но зная къде можете да го намерите.
Генерале!
Никой мъж да не я докосва. Тя е моя.
На западната граница на Китай се намирал Туфанският манастир,
в който се намирала най-богата библиотека в целия древен свят.
Ци Юен била сигурна, че тайната на вечния живот е скрита там.
Това е ключ.
Това били отдавна изгубени оракулски томове,
събрали всички мистични тайни на древния свят.
Отговорът на въпроса на императора бил тук, заедно с други магии,
които надхвърлят границите на въображението.
Служи ми добре!
Ще ти дам каквото пожелаеш.
Искам да прекарам живота си с генерал Минг.
Разбира се. Чети.
Тя прочела заклинание на санскрит,
древен език, който императорът не разбирал.
Усещам, че заклинанието ти действа.
Сега съм безсмъртен.
Ела, искам да ти покажа нещо.
Стани моя царица и ще пощадя живота му.
Прави каквото казва. Спаси себе си.
Никога няма да спазиш обещанието си.
Права си.
Сега върви в ада с генерал Минг.
Какво ми направи?
Проклех теб и армията ти.
Оградете двореца. Императорът е в беда.
Проклятието никога не бива да бъде премахнато,
или императорът отново ще се върне към живота
и ще пороби човечеството.
И в този злокобен ден, никой и нищо няма да може да ни спаси.
МУМИЯТА ІІІ Гробницата на Императора - Дракон
Можеш да бягаш.
Но не можеш да се скриеш.
Оксфордшир, Англия 1946 година
На 1 часа,
на 10 часа. На 1 часа.
Всяко момиче би се справило.
Изпросихте си го.
Иви, прибрах се.
Сър, г-жа О'Конъл е на литературно четене. Ще се върне за вечеря.
Добре. Страхотно, защото имаме риба.
Смяташе, че няма да уловя нищо? - Не съм се съмнявал във вас, сър.
На шията си имате кукичка, сър.
Ще заповядате ли да ви донеса клещи?
Върни се. След мен! По-бързо!
Сега, в безопасност на дирижабъла и когато мумията била унищожена,
Даш притиснал Скарлет в обятията си.
"Скарлет, вече си мислех, че съм те изгубил."
"Почти ме изгуби."
Къпейки се в златните лъчи на слънцето,
героите ни запечатали събирането си със страстна целувка.
Никога преди любовта им не била толкова силна и нежна.
Г-жо О'Конъл, много бихме искали да знаем
вие ли сте прототипът на героинята Скарлет О'Ки?
Ако трябва да съм честна, изобщо не си приличаме.
Имате ли още въпроси? - Г-жо О'Конъл,
и днес ли животът ви е толкова интересен, както и преди войната?
Много би ми се искало да е така.
Ще продължите ли тази поредица? - Вярвате ли в щастливия край?
Не е ли прекрасно? Вечеря у дома.
Всяка вечер. - Всяка вечер.
За нашето пенсиониране. - Нека винаги сме толкова щастливи!
Нямаме вести от Алекс. Последния месец му изпратих три писма.
Какво очакваш? Появява се само, когато го изгонят от колежа,
или когато му трябват пари. - Претрупан е с уроци.
Как мина четенето? - Добре, благодаря.
Ако не ме мъчеха с въпроси за новата книга.
Ти обеща на издателя си трета книга. - Зная,
но нощем седя напълно блокирала и гледам празната страница.
Можем да пропуснем вечерята и аз бих могъл...
да те вдъхновя малко... горе...
Много мило от твоя страна, скъпи, но твърдо съм решила
да стоя пред машината, докато не измисля нещо увлекателно.
Благодаря.
Пъстърва. Каква прелест!
Радвам се, че си намери хоби, което не е свързано с оръжия.
Провинция Нингсиа, Китай
Не се безпокойте, днес ще намерим входа.
Ли Тунг, какво има за обяд? - Супа от юфка.
Чудесно.
Прекрасно. Уилсън се връща.
Закъсняхте с няколко дни, професоре.
Започнах да си мисля, че са ви нападнали бандити.
Благодаря ти за загрижеността. - Вода?
Може. Благодаря. - Вземи.
Прекрасно. Когато те видях да стоиш там,
си помислих, че виждам баща ти. Истински син на Рик О'Конъл.
Съвсем скоро ще бъде известен като бащата на Алекс О'Конъл.
Какво войнствено лице!
Когато казах на колегите от музея, че си намерил колос,
те изпаднаха във възторг.
Да, и все пак... - Разбирам.
Входът на гробницата?!
Не обръщай внимание на завистниците.
Нали намери дневниците на Бембридж. С тяхна помощ ще намериш императора.
Безрезервно вярвам в теб, Алекс.
Благодаря, че вярвате в мен, професоре.
Намерихме я! Намерихме вратата!
Злата мумия.
Дивата мумия?
Не! Проклета мумия.
Загадъчната мумия или... Необикновената мумия.
Приготви се да умреш!
Получи си го!
Рик?
Скъпи, къде си?
Готова съм да бъда вдъхновена.
Помниш ли, когато мумията ме беше вързала?
Ти дойде да ме спасиш и разряза,
не, разкъса въжетата, с които бях завързана.
Точно, когато планираше да...
О, скъпи.
Залегнете!
Императорът не обича гости. - Вярно е.
Не се разпръсквайте.
Сър Колин Бембридж.
Той тръгна да търси гробницата преди 70 години.
Сякаш ни предупреждава. - За съжаление, този мъртвец
няма да ни направи известни. Да продължаваме.
Алекс, виж! Намерихме ги!
Чу Уон!
Махни се оттам!
Алекс, недей! Не можем да ги спасим. Овладей се.
Не можеш да избягаш от подобни опасности.
И отлично го знаеш.
Нали? Добра работа.
Всички войници гледат насам.
Все едно чакат заповедите на императора.
Тогава къде е той?
Мислиш ли, че някой похитител на гробници ни е изпреварил?
Не, той е тук. Вижте, това е компас Фенг Шуй.
Отлично. Да. Това е истинският север.
Компасът Фенг Шуй показва обратната посока.
Трябва да го настроим. - Правилно.
Алекс, добре ли си?
Намери ли императора?
Алекс?
Какво има там?
Най-великото откритие след Тутанкамон.
Ако нарушите покоя му, всички смъртни ще изпаднат в отчаяние.
Определено е тук.
Погребали са го заедно с наложницата му. Егоистично копеле.
Професор Уилсън, ще дойдете ли да видите?
Или онемяхте от радост?
Уилсън!
Да вървим, професоре. Имаме още много работа.
Министерството на външните работи, оценява всичко, което сте направили
по време на войната. И все пак...
Дойдох при вас, за да ви предложа още една мисия.
Но ние вече се отказахме от всички тези шпионски игри.
Нали, скъпи?! - Да, вече не се занимаваме с това.
Абсолютно. - Приключихме с това. Завинаги.
Но просто ми е интересно що за мисия е това?
Трябва да занесете ето това в Шанхай.
Това парче диамант? - Това е Окото на Шангри Ла.
Според легендата, то показва пътя към извора на вечния живот.
Изнесено е от Китай през 1940 г.
И правителството, в знак на приятелство с Шанхайския музей,
иска да го върне на китайския народ.
А тъй като ви сте експерти, веднага се сетихме за вас двамата.
Поласкани сме!
Просто с Рик си обещахме, че след войната,
ще я караме по-спокойно. - Така е, скъпа.
Трябва да си призная, че съм малко разочарован.
В следвоенен Китай е доста опасно.
Има много групировки, които мечтаят да получат Шангри Ла.
В неопитни ръце, може да бъде загубен завинаги.
Не можем да го допуснем, нали? - Да, би било трагедия
за цялата планета. - Чудовищно.
Знаете ли, че брат й живее в Шанхай?
Да. Има нощен клуб там.
Каним се да отидем при него. Може би...
Хайде да го изненадаме. - Не възразяваш, нали?
Значи можем да разчитаме на вас?
Шанхай, Китай Китайската Нова Година, 1947
Имхотеп
За вас, принцесо, и за Имхотеп,
но е по-добре той да си остане мъртъв.
Наздраве.
Привет. Ще ме почерпите ли?
Простете. Алекс, ти се върна.
Ела тук, Алекс. Аз черпя.
Едно малко специално за изследователя.
Нека са две.
Извинявай, вуйчо Джон, имам по-добро предложение.
Не, не! Алекс, почакай. Слушай, ела тук.
Ако говорим с езика на археологията, тя е гробница,
в която са лягали много фараони. Чуй ме!
Скоро откритието ти ще стане известно и родителите ти ще научат.
Няма да се зарадват, че си зарязал ученето.
Успокой се, вуйчо Джон. Аз съм тук, а родителите ми са много далеч.
Ще ме извиниш ли? Очакват ме други разкопки.
Джонатан.
Вие сте в Китай. Ив, Рик.
Нямах представа, че е тук.
Кой е тук? - Кой?
Татко! - Алекс!
Върви по дяволите! - Махни се от мен! Стига!
Ще те убия, момченце!
По-полека. Това е моят син.
Бясното куче Макгуайър. - Рикошет О'Конъл.
Алекс, как си?
Приятелите се събраха. Продължаваме да се веселим.
Музика.
Колко години минаха?
От Египет ли? 23. Френският легион.
Той може да приземи самолет навсякъде.
Той опипваше моето момиче. Твой син, или не, ще го пребия.
Татко, отдръпни се.
Колкото и да ми се иска да му дадеш ценен урок...
Майка му ще се разстрои много. Mладежо, имаш да обясняваш!
Сега имам жена и син. Нещата се промениха...
Ще се разберем...
Не очаквах да те видя тук.
Добре ли си?
Не съм дошъл да ти измъквам задника. Ще се върнеш в колежа.
Как си го представяш? Ще ми диктувате какво да правя ли?
Какви ги говориш? Трябва да го обсъдим като семейство.
Не се обиждай, мамо, но отдавна не сме семейство.
Не смей да си тръгваш, Алекс. - Алекс, почакай! Алекс, ела тук!
Не ме гледай така!
Вината е твоя! - Аз ли съм виновен?
Вечно го дундуркаше.
Не го оставяше дори да си избърше носа сам.
Опитвах да компенсирам твоята незаинтересованост.
Животът му винаги е бил пръв приоритет за мен.
Често съм го спасявал от неприятности.
Можеше да му обръщаш повече внимание.
Аз съм му баща. Това е достатъчно.
Целият ни живот премина в търсене на безценни артефакти,
но изгубихме това, което е най-скъпо за нас.
Не трябва да допускаме Алекс да се превърне
в чужденец на семейните снимки.
Да, не трябва. - Не можем.
Но какво ще правим?
Ще изпълним задачата заедно.
Военна база, Западен Китай
О'Конъл са в Шанхай.
Окото на Шангри Ла в тях ли е? - Да, ако се вярва на шпионите ни.
Добре. Вземи войници. - Слушам.
Войници! Скоро обучението и всичките ни жертви
ще дадат резултати.
Дойде време да събудим императора от гроба.
Само той може да въведе ред в този хаос.
Войници! Настъпи денят на великата битка!
Ако бяхме взели рикша, щяхме да стигнем по-бързо.
Китайската Нова Година е!
В тази забележителна страна има толкова празници.
И на всеки обезателно се пие.
Не мога да повярвам, че ще видим първото ти голямо откритие.
Изненадан съм, че въобще пожелахте след снощи.
Ще дойда след вас, може би след час. - Няма ли да дойдеш?
Не, не. Нагледал съм се на мумии за целия си живот.
Ето го.
Потресаващо. Впечатляващо зрелище.
Кога мислиш да отвориш саркофазите? - Щом властите оформят документите.
Думите "почивай в мир" нищо ли не значат за вас?
Защо не останете няколко дни - ще го отворим заедно.
С удоволствие, синко.
Алекс, ще кажеш ли на професор Уилсън, че сме тук?
Няма проблем. - Отлично.
Само не будете това момче, докато ме няма.
Хей, Алекс... знаеш ли, това наистина е...
голяма работа.
Съгласен съм с теб.
Какво?
Днес цялата сияеш, отдавна не съм те виждала такава.
Мумията ми действа така.
Да не се отбихте случайно в Кайро? Извинете, че ви прекъснах.
Роджър. - Професор Роджър Уилсън.
О, Рик.
Когато Алекс ми каза, че действаш законно, не повярвах на ушите си.
Сега ограбвам гробници в името на тяхното опазване.
Поздравления за последната находка.
Заслугата е на Алекс. Златно момче.
Чувствам го като син. - И наше единствено дете.
И ако пак ще го пращаш на експедиция, първо ни предупреди.
Да, разбира се.
Мисля, че имате нещо, което ни принадлежи.
За какво говори? - За това ли?
Извинявай.
Ето, вземи го. Твое е, Родж.
Знаех си, че на вас може да се разчита.
Разбира се.
Работата ви още не е завършена, г-н и г-жа О'Конъл.
Искам да ви представя приятеля си, генерал Ян.
Роджър! - Той финансира разкопките на Алекс.
Работим заедно...като партньори.
Генерале.
Претърси ги.
Окото принадлежи на китайския народ. Не можеш да постъпиш така.
Кажи ми, Родж, змия такава, колко ти платиха, тези... Ин и Ян?
Достатъчно, за да си пусна връзките във външното министерство.
и да се убедя, че Окото идва с вас.
Обърни се.
Окото съдържа еликсир от извора на вечния живот.
Отворете го, г-жо О'Конъл!
Не. Искате да събудите императора, нали?
И неговата глинена армия. Такава е идеята на генерала.
Да съживите армията на мумията е безумно. Слушай, Ян...
Спрете!
Време е да отворим саркофага. Мърдай.
Прочетете този надпис! Веднага!
Древнокитайският не е сред силните ми страни.
Тогава ще се наложи да ви принудя. Уилсън!
Ще направя всичко! - Иви, недей!
И без това ще ме убият.
Пише, че само капка кръв от човек с чисто сърце може да отвори Окото.
Съпругът ви беше прав.
Не!
Само чистото сърце е способно да се жертва за любим човек.
Отвари го!
Дори не ми се обади след срещата.
Нямаме време да играем игрички, Алекс.
Знаеш името ми, а аз твоето - не. - Казвам се Лин.
Ще ми обясниш ли защо искаше да ме убиеш?
Да, но не сега. Първо ще спасим родителите ти.
Уилсън. Мръсно копеле!
Действай, О'Конъл. - Добре.
Щом това се докосне до него,
императорът ще оживее и ще управлява.
Довърши го.
Алекс, моля те, недей.
Недей, Алекс.
Това не е той. Този е войник. Примамка е.
Къде е императорът?
Стой!
Пак се започна!
Живея, за да ви служа, господарю. Ще ви помогна да станете безсмъртен.
Ако лъжеш, ще изгориш.
Спрете, чакайте ме. Ще дойда с вас.
Внимавай!
Трябва бързо да спрем тази мумия.
С всяка минута става по-силна. Отворете вратата!
Да, знам, приятелю, но има мумия на свобода.
Ти ли ще караш? - Защо не.
Не знаех, че можеш да караш камион.
Хей, приятел, задръж ги и честита нова година.
Не. Дръпни се встрани. Не!
Не!
Джонатан, качвай се отзад!
Съжалявам за колата. - Вие сте като магнит за мумии.
Трябва да променим курса. - Добре.
Извинете.
Това може да потрябва. - Дай ми го.
Това вече е по-добро. - Повече от добро.
Не губете време. Ще се измъкнат.
Обръщай! Цели се в императора. - В императора?
Дръж се. - Опитвам се.
Огън!
Спипахме ли го?
Огън! - Какво?
Задникът ти! - Гори.
Спокойно! - Задникът ми гори! Изгаси го!
Изгаси го!
Отивам там.
Подай ми ръка.
Внимавай!
Къде отиваш? - Това е пряк път.
Казах ти, че това е пряк път.
Сега той ни преследва.
По-бързо!
Дай ми ръката си. Ето, ще ти потрябват.
Не ме чакай. - А ти къде отиваш?
Ще пояздя.
Къде е Рик? - Къде мислиш, че е?
Проклятие!
Мой си!
Дай ми ръка! Качи се на коня!
Отстъпи, татко! - Александър Рупърт О'Конъл,
веднага се качвай на коня!
Махайте се! Мърдайте!
Трябва да помогнем на Рик. - Забрави за Рик! Ето ги и тях.
Тръгвам след императора. - Аз имам повече опит с мумиите.
Притежавам единственото оръжие, което може да го убие.
Добре, ще те прикривам. Тръгвай.
Помислих, че си умряла. - Не ме улучи.
Внимавай!
Благодаря. Ще платиш ли таксито?
Така като ме гледаш, дали имам портфейл?
Щях да унищожа императора, ако не се пречкахте.
Всичко беше под контрол. - Разбира се. Знаехме си.
А вие възкресихте поредната мумия.
И този има супер сили.
Управлява огъня, водата метала и още дявол знае какво.
Между другото, ти го изкопа. - Не стоварвай всичко на мен.
Спрете да се карате. Никой не е виновен.
Уилсън манипулира всички. - Това е вярно.
Моля да извините родителите ми. Мисля, че заедно работихме добре.
Но се провалихме.
Извинете, не е ли време да се запознаем?
Коя сте вие? - Казвам се Лин.
Семейството ми се е грижило векове наред за гробницата на императора.
Той ще умре, само ако бъде пронизан в сърцето с този кинжал.
Майка ми го е проклела преди много години.
Алекс, може ли да поговорим?
Седни. - Долу.
Какво знаеш за това момиче? - Малко.
Помогна ни днес и затова й вярвам.
Времето изтича.
Невъзпитано е да се месите в семейни разговори.
Ако императорът стигне до Шангри Ла и отпие от извора на вечния живот,
ще съживи армията си и светът ще е в опасност.
Вечният живот и Шангри Ла са мит.
Същото казваше и за мумиите, Джон. А след това забогатя от тях.
Вратата към Шангри Ла е високо в Хималаите.
В подножието на планинския хребет има златна кула.
Ако на върха й се постави диамант, той ще покаже пътя към Шангри Ла.
Диамантът остана при Ян. Те с императорът ще отидат там.
Права е. Във всички легенди се говори за тези врати.
Харесвам я, Алекс. Знае какво иска.
А ако ти се доверим, ще можеш ли да ни заведеш до там?
Да. Била съм там веднъж. И помня пътя.
За Хималаите ще ни трябва самолет. - Познавам точния човек.
Всеки уважаващ се пилот ще се приземи в долината.
Но аз не се уважавам, затова ще се приземя в планината.
Това е голямо преимущество. - Не ви гарантирам, че ще оцелеем.
Гениално.
Щях да ви помоля да стегнете коланите,
но ми беше скъпо да купувам такива.
На какво се смея? - Дръжте се!
Господи! Мисля, че отивам в...
Не спира! Никой да не мърда!
На какво мирише така ужасно?
Якът повърна.
Добре дошъл в съвременния свят, господарю.
Защо ме събуди?
Обичам родината си. Само вие ще върнете величието й.
И какво ще спечелиш ти?
Искам служба, като ваш генерал.
Последният генерал, на когото вярвах, ме предаде.
Няма да допусна тази грешка.
Не мога да избягам от проклятието, докато не стана безсмъртен...
...генерале.
Разбирам, господарю.
Трябва да намерим извора на вечния живот.
Това ще ни покаже пътя.
Делта танго алфа до "Рикошет". Край.
Делта танго алфа, "Рикошет" слуша, говори. Край.
Току-що пристигна онзи Ян, заради който искаше да будувам.
Благодаря, Бясно Куче, край. Да тръгваме!
Джонатан, събуди се!
Да спрем.
Отлично. Минахме повече от половината.
Ще спрем да пренощуваме там.
Лин каза, че ако тръгнем на разсъмване,
по пладне ще сме на мястото.
А не каза ли откъде знае толкова много за тази врата?
Не. Има някаква мистерия.
За нещастие е успяла да те омагьоса.
Стига, Алекс, очевидно я харесваш.
Мамо, разреденият въздух не ти влияе добре.
Не зная каква тайна крие,
но не искам да страдаш заради нея. - Благодаря за загрижеността, мамо.
Но, знаеш ли... Вече имам достатъчно опит в общуването
с противоположния пол. - Наистина ли?
И за колко опит точно говорим?
Не бива да задаваш въпроси, чиито отговори не искаш да знаеш.
Правилно.
Мамо...
Извинявай, че ви обвиних за съживяването на императора.
Кое е толкова смешно?
Незнайно защо майка ми мисли, че между нас има нещо.
Надявам се, нищо романтично.
И аз й казах, че няма никакъв шанс.
Ние с теб сме пълни противоположности.
Ти пазиш гробници, аз ги откривам.
Харесваш древни ками, а аз - автомати.
Непреодолими противоречия. - Абсолютно.
Много добре. Изяснихме всичко.
Вече може да се съсредоточим върху императора.
Съгласна съм с теб.
И освен това не си мой тип.
Разбира се, че не. Не харесваш жена, която може да ти пази гърба.
Ние казваме: "Пази ми задника!".
Между другото, това не ти се отдаде.
Не е лесно да си като мен.
Макар че и твоят живот не е лек, нали Джералдин?
Ако знаеше, че момиче като теб...
Работливо, мълчаливо, малко космато, но...
ще го преживея.
Ето я! Намерихме я!
Входът към Шангри Ла.
Върви, момиче. Свободна си.
Върви, Джералдин. Свободна си.
Откъде взе това? Да не си ограбил склад за оръжие?
Виждал ли си Валтер 38-ми калибър?
Мъничък е в сравнение с Миротвореца.
Не е важен размерът, татко, а бойната мощ.
Искаш мощ...
Ще ти дам картечница Томпсън.
50 патрона в барабана, 25 за презареждане.
"Том" е добър, татко. Само че ударният механизъм постоянно заяжда.
Ето, запознай се. Руски ППС. Оръжието на бъдещето.
В крайна сметка опитът е по-важен от огневата мощ.
Момчета, ще ми позволите ли? Имаме ли план за императора?
Удряме го бързо и силно и го разбиваме като китайска ваза.
А ако това не проработи? - Тогава има план Б.
План Б. Качваш се на върха и взривяваш кулата.
Приземяваш се, а другите изхвърчат.
Татко, ако не от експлозията, ще умрем от лавината.
Имаш ли по-добра идея? - Имам!
Да му направим засада и ще го убием с кинжала на Лин.
Извини ме, но не вярвам във вълшебния кинжал на гаджето ти.
Тя не ми е гадже. - Сега говориш така.
Но не й вярвам. - А аз й вярвам.
Трябва да уважаваш мнението ми.
Унищожил съм повече мумии от теб. - Убил си само една.
Да, една мумия, но два пъти.
Подай ми зелената жичка, ако обичаш.
Наистина ли знаете какво правите? - Правила съм го стотици пъти.
Ако императорът постави Окото на върха на кулата, сме изгубени.
Проправи ни път до кулата.
Докажи верността си.
Групата по посрещането О'Конъл.
Огън!
Базука!
Махай се!
Алекс! След мен!
Трябва да унищожим базуките!
Сега!
Махайте се!
Махайте се! По-бързо!
Преминаваме към план Б. Взривявай кулата!
Не ми харесва план Б! Няма ли план В?
Взриви я, ще те прикривам!
Елате! Идват!
Идват! Палците ми измръзнаха.
Изненада!
Открийте кръстосан огън! Бързо!